Kom igjen, Willa!
Ok.
Ja, det ser fint ut.
Skal blomstene være der?
Se på alle blomstene.
Harry, vi kommer til å få kjeft!
- Kom igjen! - Kommer!
Released on www.DanishBits.org
Hører du meg? Har du gått fra vettet?!
Om du gjør det igjen, forlater jeg deg i sjøen. Jeg kødder ikke!
- Jeg hørte noe! - Hva kunne du høre?
Noe som dunket mot skroget.
Du og Travis kunne ha dødd.
Vi forsøker fortsatt å hjelpe folk?
Ja, folk som vi kan se!
Maddie?
Nick fant loggboken til den båten. Vi har et problem.
San Diego har dødt.
LOGGBOK
- Hvor ille? - Den er borte.
- Hva mener du? - Militæret har brent den.
Leigh Anne kom nylig sørfra, der.
- Du sa San Diego var trygt. - Ikke stol blindt på dette.
De dokket ikke, så de vet ikke.
Loggen er klar. Det er ingen tvil.
Vi må vite hva som skjer i San Diego.
Jeg fokuserer på hva som skjer her.
- Hvilket våpen kan senke den båten? - Et 12,7 mm maskingevær.
Et våpen som kun kan være montert på et større fartøy.
- Større fartøy. - Vet du at den følger etter oss?
De retter kursen etter vår. Det kan være Alicias radioforelskelse.
Derfor snakker vi ikke med fremmede.
Hvem det enn er... vi blir ikke kvitt den.
- Og den er raskere. - Fint. Hva gjør vi nå?
Vi gjemmer oss.
Holder oss til kysten og mister dem på radaren.
Denne har en bukt.
Denne også, like dypt.
Det er et viltreservat. Det er sikkert en vakthytte der.
- Som vil være forlatt. - Sikkert, men med forsyninger.
- Vi kan samle informasjon. - Da drar vi dit.
Da blir det Catrina Island.
Chris?
Hei.
Vi går mot land snart, for å komme unna det som er der ute.
Hold pusten.
Det ser ut som et bra sted.
Det er tryggere.
Hvordan vet du det?
Så du det? Det er lys i det huset.
- Kommer du? - Jeg blir her.
Jeg skal sørge for at radarvennen vår kommer forbi oss.
Ofelia og jeg holder deg med selskap.
- Ensomhet plager ikke meg. - Vi insisterer.
Det er fint her.
- Noen er hjemme. - De åpner ikke dørene for oss.
De er redde. Vi ville også vært redde.
Ser du noe?
- Hallo? - Travis!
- Hallo? - Hva gjør du?!
Vi vet at dere er der inne. Vi vet at dere er redde. Det er vi også.
Vi trenger bare informasjon.
Vi er ingen trussel. Vi er ikke syke.
Vi er bare...
Vi trenger hjelp.
Harry!
Kom tilbake hit.
Beklager, han er så glad for å se folk. Det er en stund siden sist.
Vi så at dere skrudde på lyset. Vi var på vannet.
Det var et uhell.
Travis. Travis Manawa.
George Geary. Hva kan jeg gjøre for deg, Travis Manawa?
Vi måtte kaste anker.
Det er ikke tryggere til sjøs enn det er på land.
Hvorfor tror du det er trygt her?
Vi trenger bare å orientere oss før vi drar.
Du behøver ikke å frykte oss.
Du får gjerne ta noe.
Takk.
Jeg hadde en bokstabel ved sengen. Jeg prøvde å lese en hver uke.
Men jeg sakket alltid akterut.
Jeg kan ikke se for meg å tid til det nå.
Du har ingenting annet enn tid.
Ta den. Ingen kommer til å skrive noen nye på en stund.
Dere er fra Los Angeles. Dere har den holdningen.
Vi dro da de begynte å bombe.
Napalm.
De bruker det langs kysten.
Jeg har hørt med andre vakthytter.
- Er det i hver i by? - Så vidt jeg forstår.
Portland, Seattle, Vancouver.
- Og sørover? - San Diego ble brent.
- Lenger sør? - De har stengt grensen.
- Ingen kommer inn eller ut. - Herregud.
- Hva er igjen? - Faen ikke mye.
Det er ikke mye bedre i innlandet enn på kysten. Sist jeg snakket med ham,
sa vokteren i Joshua Tree: "Petrified Forest - borte."
JT stengte like etterpå.
Det er Cali, det er Arizona. Zion forsvant før dem.
Utah, borte. Rocky Mountains- stasjonen er død. Det er i Colorado.
Det er vannskillet. Det er faen meg halve landet.
Hadde du en jobb?
Eh... Ja. Jeg var rådgiver på en videregående skole.
Virkelig? Jeg er sosionom. Jeg jobbet med barn i LA Unified.
- Gjorde du? - Ja.
Jeg hadde et helt annet liv før George.
Likte du... jobben din?
Ja, jeg elsket den.
Synes du det var vanskelig å passe andres barn når du har egne?
Det kunne det, men... barn er rare, ikke sant?
Hver og en trenger noe eget.
Selv om jeg ikke følte at jeg hadde mer å gi, så fant jeg det.
- Jobbet du noensinne med yngre barn? - Nei. Jeg fikk aldri sjansen.
Det var ikke det at du ikke likte små barn?
Nei. Nei. Jeg har to barn selv.
Jeg likte dem bedre da de var små.
Mamma?
Dette er min eldste, Seth.
- Seth, dette er Madison. - Hei.
- Går det bra, mamma? - Ja. Vi bare prater.
Det er så hyggelig med besøk.
Hvordan har du det?
Jeg har det bra.
- Hvor er pappa? - I leserommet, med mannen hennes.
Ok. Jeg kommer tilbake om en stund.
Har du mer vin?
Blir vi her?
Dette er kun midlertidig.
Vi har ikke noe sted å dra til. Hvorfor blir vi ikke her?
Vi må inviteres.
- Virkelig? - Ja.
Det er svært høflig av oss.
Tok du antibiotikaen din?
Ja.
Jeg begynner å forstå verden.
Etter alt moren din og jeg gjorde for å beskytte deg fra et visst liv,
er ikke dette den verden du skulle lære å kjenne.
Det er ok. Det er bra.
Å forstå denne verdenen...
det hjelper meg med å forstå deg.
Den er grusom.
Sikt og skyt. Du gjør det feil.
Du må gjøre slik for å hoppe, og så slik for å rulle.
Buketter i min lomme Aske! Aske!
Og alle faller ned!
Hva er en bukett?
- Buketter er blomster. - Hvorfor har man dem i lommene?
Vel, for lenge siden...
i Europa, var det et virus som gjorde folk syke.
De hadde ikke medisinen vi har nå, så man gav dem blomster.
- Hjalp det? - Nei.
- Vil du se rommet vårt? - Ja, la oss gjøre det.
- Vil du se rommet til Harry? - Det går bra.
Hør her, du må ikke snakke, men det er bedre å være med noen.
Det er ok.
Ok. Kom igjen. Kom igjen!
Wow! Kult!
- Er dette rommet ditt?! - Ja!
Wow!
Hvem er disse?
De er campingturister, naboer, familien Colby og onkel Kyle.
Hva skjedde?
Det er det som må skje nå når folk blir syke.
Ja.
- Hei, det vil ikke skje med deg. - Jeg vet, fordi jeg har superpiller!
Ja! Jeg vet ikke hva det er.
Det er som vitaminer. Hvis jeg tar den, holder familien min sammen.
- Hvilken er favoritten din? - Generalen. Han har et gevær også.
Du må bare feste det på ham.
Nettopp.
- Hvorfor bruker de så lang tid? - Må du være et annet sted?
Jeg liker ikke å sitte i ro som en skyteskive på en svindyr båt.
- Din svindyre båt. - Hva?
Du sa "en svindyr båt", som om båten ikke er din.
- Den er min, ikke bekymre deg. - Jeg er ikke bekymret.
Men jeg er nysgjerrig.
Hvem har du tenkt å forlate?
Jeg tar deg inn i mitt hus, tar deg med på båten min. Hvor er tilliten?
- Hvorfor skulle jeg forlate noen? - Ressurser.
Du har ikke så mye. Du hadde ikke tenkt å ta så mange.
Vi klarer oss.
Vi har vann.
Og du er litt av en fisker.
De er ikke syke, Travis. Vi er.
Vi er ugresset Moder Jord luker bort.
- Det som skjer... er ikke naturlig. - Å, det kunne ikke vært mer naturlig.
Kloden kunne ikke bære seg selv, så den reiste seg og sa, "Nok."
- Dette er dens kursendring. - Naturen vinner alltid.
Ja, nettop. Og jeg forteller deg ikke noe nytt.
Ditt folk forstår dette bedre enn noen.
- Unnskyld? - Du er Maori.
- Ikke sant? - Ja. Jeg... Det er få som gjetter.
Jeg er amatørantropolog. Jeg er amatør på mye rart.
Men jeg har studert din kultur siden jeg var ung.
Jeg dro til New Zealand på utveksling. Har du vært der?
Eh, vi brakte bestemor tilbake dit da hun døde.
Jeg var bare barnet.
Det er utrolig for meg.
Forpliktelsen... å holde familien på hjemstedet,
slik at hver livssyklus starter og slutter på samme hellige jord.
Det er vakkert, mann.
Og det er riktig.
Ja, det er derfor jeg fostret opp familien min her ute.
Det er derfor vi blir her.
Er det ok om båten blir her i natt? Vi drar sikkert i morgen.
Ja, selvfølgelig. Jeg føler meg heldig.
Hvorfor?
Vi ante ikke hvilket helvete som kunne komme av den båten.
Vi fant nye venner.
- Hvor ille? - Hele vestkysten, død.
Jeg kan ikke tro det.
George tror det hele er en del av naturens gang.
- Han er intens. - Du aner ikke.
Melissa grillet meg om jobben min som om det var et intervju.
Kanskje hun er nysgjerrig på verden utenfor. De er aldri på fastlandet.
Aldri? Sa han det?
Han tror på menneskets forbindelse med sin jord.
Hun slo på lyset med vilje. George sa det var tilfeldig.
- Tror du hun vil dra? - Ja. Hun er nok redd for å si det.
Vil du vite hva som er apokalypsens mest undervurderte fordel?
Ja.
Ingen fly, ingen lydforurensing, ingen smog.
Bare stjerner.
Ja, vel... vi har definitivt stoppet klimakrisen.
Fantastisk.
Hvorfor er du våken?
Jeg vet ikke. Jeg drakk for mye vin. Hodet mitt snurrer.
Hva er din unnskyldning?
Disse barna. De har sett mer enn de fortjener, ikke sant?
Det de lever i nå og det de kommer til å leve i, det er...
Ting vil aldri bli normale for dem.
Det er ikke rettferdig.
- De er i det minste forberedt. - Ja, som om dette er endetiden.
- Er det ikke? - Nei, det er ikke bortrykkelsen.
Noe er galt her.
Alt er galt...
over alt.
- Hvor skal du? - Jeg har plikter som må gjøres.
Du kan hjelpe til om du vil.
- Hva skal vi gjøre? - Vedlikehold.
- Hvor kommer de fra? - Fastlandet.
Skip som har sunket. Havstrømmen fører dem hit.
Pappa sier det er et tidevannsavik.
Skyting lokker flere, så vi må jobbe i det stille.
- Hvor mange er det? - Nye hver dag.
Det er en pest og en plage.
Vil du prøve?
- Har du sett Chris? - Nei.
Han kan ikke ha gått langt.
Han gikk ikke den veien. Han er på båten eller på land.
- Jeg har lett gjennom båten. - Jeg kan hjelpe deg.
- Nei, jeg går. - Jeg kan hjelpe til om du vil.
Jeg forstår ungdom som sliter.
Jeg er ungdom som sliter!
Bra! Tinning, øyehule, bakhodet om de står med ryggen til.
- Hvem har lært deg dette? - Pappa.
Hvordan drepe, hvordan overleve under de fleste forhold.
- Jeg har forberedt meg lenge. - Han er overlevelsesstrateg?
Nei, han er bare selvstendig. Bevisst levemåte, ikke sant?
Sånn ja!
Bra jobbet.
Ja.
Kom tilbake etter lunch, og igjen før middag.
- Hei, kan de klatre? - De er ganske klomsete.
- Det er en til. - Vi tar den senere.
- Nei, jeg tar den. - Ta med hakken tilbake.
God fornøyelse.
Sønnen din er et naturtalent.
Chris.
- Hva gjør du? - Er til nytte.
- Kom til båten? - Jeg skal det.
- Vær så snill, Chris. - Vent litt.
Chris.
Chris!
Slik.
Ferdig.
God morgen.
Du har et problem nede ved gjerdet.
- Nære vannet. - De skyller i land av og til.
Seth tar seg av det.
Jeg så det. Sønnen min var med.
- Hjalp til. - Vi kan ikke la dem skyve gjerdet.
Vi er der en gang i uken og fjerner likene.
Går det bra?
Han hadde en pigghakke. Han svingte den som...
Sønnen min pleide å... klippe plenen, gå ut med søpla.
Ryddet rommet, vasket opp. Det er... Dette er...
Dette er slik vi takler dette, så lenge som vi kan.
Sånn er det bare.
Bli med meg. Kom igjen.
- Er det smittede der borte? - Ja.
Weekendgjester som ble fanget på øya da ferjene gikk ned.
De er noen hundre.
De som skylles i land kan vi ta hånd om.
Men om de der får snusen på oss, har vi et problem.
Hold denne.
Hvorfor blir du her?
Tiden er inne.
Alle skal dø.
Det er et spørsmål om å overgi seg eller overleve;
akseptere eller fornekte.
Vel, jeg velger å overleve.
Tror du alt blir bra?
Hør her, du så kartet. Det er sannheten.
Det er ikke rett eller galt, bra eller dårlig. Det bare er.
Hvordan kan du bare gi opp?
Jeg har ikke gitt opp.
Jeg reparerer gjerdet.
CATRINA ISLAND FUGLEKIKKETURNERING
MANDAG & FREDAG, 07:00
- Hei, Nick. - Hei, Willa!
- Hvor er alle? - Kom og tegn med meg.
- Å, jeg kan ikke tegne. Nei, nei. - Tegn!
Ok, kom igjen Hva skal vi tegne?
Du kretser rundt meg som et spøkelse, Daniel.
Kanskje det.
Eller som en skytsengel.
Vennen vår er borte. Vi seiler med strømmen.
God morgen.
- Det er ikke nødvendig. - Det er det minste jeg kan gjøre.
- Har du sovet godt? - Nei. Du?
Nei.
Fikk du all informasjon du trengte?
Vi vet hvor vi ikke skal dra nå.
Vi bør dra snart.
Det var en kort tur.
Melissa, lyset. Lyset du skrudde på i går kveld...
var det et uhell?
Det var en feiltakelse.
En gang er feil. To ganger...
Signalerte du til oss?
Jeg så deg fra piren i går kveld.
Jeg så deg på dekk med kikkerten.
Da jeg så deg... fikk jeg en merkelig fornemmelse av håp.
Kanskje Willa og Harry kunne ha en sjanse.
En sjanse som de ikke har om de blir her.
Da jeg så at dere kom mot land skrudde jeg på lyset.
Jeg trodde du sa at øya er trygg.
Nei, vi bare ser an tiden. Helt til det er over.
Bli med oss.
Jeg kan ikke. Jeg er ikke frisk.
Jeg har MS. Det er... Jeg kommer ikke til å dø i morgen,
men det er ikke en byrde som dere eller barna mine trenger.
- Hva med George? - George vil ikke forlate øya.
Han synes det er bedre å dø med familien enn sammen med fremmede.
Seth er likedan.
Du vil at vi skal ta med Harry og Willa.
Hun kan ikke dra. Hun tror at de dør om de blir her.
De har proviant - vann, mat. De har til og med strøm.
De har smittede.
Når kommer de opp dit? Det er ikke trygt.
George har sterke meninger,
men alt han bryr seg om er å holde familien trygg.
De bare ser an tiden før det hele går til helvete.
- Og det gjør ikke vi? - Neste sted kan være tryggere.
Vi kan finne noe som redder oss.
- Jeg tar dem ikke fordi hun sier det. - Gjør det fordi jeg ber deg.
Du tar dem ikke, Travis. Du redder dem.
Vi kan ikke fortsette å forlate folk.
La meg snakke med George.
Ok? La meg snakke med ham.
Ok.
CALIFORNIABUKTA
BAJA CALIFORNIA
Mexico.
Det er meg. Ja, alt er klart nå.
Hvor lenge kan du vente?
Solnedgang.
Jeg kommer til å være der.
Hva er galt?
Jeg tror den drittsekken har tenkt å drepe seg selv og familien sin.
- Jeg fant piller jeg tror er gift. - Vel, hvordan vet du det?
Jeg kan mine legemidler. Og jeg kan pillehuer - disse er ikke det.
Og de pillene er ikke for rekreasjon.
De kommer ned snart.
Forstod de?
Jeg sa de skulle på en båttur. Det virker som de gleder seg.
Vi skal ta vare på dem. Jeg lover, vi vil holde dem trygge.
Så, dette er Harrys. Han blir redd om natten.
Han later som han ikke er det, men... ender opp med å sove med henne.
Vi har forsøkt å hindre ham, men jeg synes det er ok.
Og eh... Willa, håret hennes er... Hun har dette håret.
Hun gråter om du grer det, så vent til du vasker det og bruker balsam.
Hva skjer her?
Hei, George.
Hva er dette? Melissa?
- George... - Hvorfor? Hvorfor?
Hør her. Jeg elsker deg og jeg elsker familien vår,
men vi må gi dem en sjanse.
Jeg kan ikke se på dem hver dag og ikke se noe for dem.
- Mamma? - Hva, skatt? Hva er galt?
Hva? Fortell. Fortell til mamma. Det er ok. Fortell hva som er galt.
Noe er galt med Willa.
Bli her. Stå her, Harry. Bli her!
Willa?
Willa! Hva...?
Jenta mi!
- Hva skjedde, kompis? - Hun tok pillen sin.
Nei! Willa!
Nei! Kom deg ut!
Willa?
Melissa! Melissa! Nei, du kan ikke holde henne.
- Det er ikke trygt. Ikke hold henne. - Hun vet det!
Maddie!
Få Harry vekk fra dette!
- Bli med. Du kan ikke redde henne. - Jeg skal ikke noe sted. Gå. Gå!
- Hva skjedde? - De snudde! Gutten blir med oss.
- Jeg vil ha faren og moren min! - Jeg vet. Men dette er hva de vil.
- De vil at vi skal ta vare på deg. - Hva skjedde med Willa?
Hun ble syk, ok?
La oss gå inn.
- Madison, hva har du gjort nå? - Vi tar ham med. Vi har plass.
- Nei. Barn er en tyngende byrde. - Du bestemmer ikke hvem som får leve.
- Det er nettopp det jeg gjør. - Ingen debatt! Flytt den jævla båten!
Stopp!
Kom tilbake! Kom tilbake!
- Harry? Bli med meg hjem. - Nei, nei.
- Det finnes ikke et hjem lenger. - Hold kjeft!
- Hør på meg. - Det er fortsatt vårt hjem.
Faren din ba oss ta vare på ham.
Faren min fortalte meg hva han vil!
Vel, han ombestemte seg.
- Jeg tror ikke på deg. - Bli med oss, Seth. Vær så snill.
Daniel, ikke.
Jeg kan ta minst en av dere. Kanskje flere. Er det det du vil?!
Bare la oss dra hjem! Bare la oss gå!
Harry, kom hit. Kom igjen!
Dette er din skyld.
Ok, kom hit.
Herregud.
Papa, mira.
Mamma?
Kan du ikke gjøre noe?
Han har en rifle.
Mamma?
Vink adjø til de snille folkene, ok? Bare fortsett å vinke.
Å, Chris, ikke se.
---===DBRETAiL===---